Якоб Лъжеца
Историята за Якоб Лъжеца не е вярна.
Честно.
Но може и да е вярна.
Добър вечер Хайм. - Добър, Хоровиц.
Къде толкова късно?
Разходка. Само това остана като развлечение.
Колко е часът?
Немците ми свиха часовника.
Не забравяй за вечерния час.
Спри.
Вечерния час е точно в 8.
Знам. - Какво?
Вечерния час е в 8.
А колко е сега?
Не знам. - Трябва да знаеш колко е.
Коя е тази сграда?
Полицейското управление.
Отиди и докладвай на офицера
че си бил вън след вечерния час.
Помоли за справедливо наказание.
Нещо друго?
Не.
За какво ще помолиш?
Справедливо наказание.
ЗАБРАНЕНО ЗА ЕВРЕИ!
По време на жестока битка смелите ни бойци
спряха Болшевиките 20 км преди Безаника.
Боже,
той каза Безаника!
Болшевиките претърпяха загуби.
Какво правиш тук?
Пазачът ме спря. Каза че е вечерен час.
Прати ме да докладвам на дежурния офицер.
Подслушваше ли?
Не.
Досега не съм бил тук. Търся вратата.
Тъкмо щях да почукам.
Последната врата в дясно.
Стига бе!
Колко е часът въобще?
Малко след 7:30.
Защо си тук?
Хайде, Моисей. Думай.
Какво имаш да докладваш?
Не говориш ли с Немци?
Пазача на ул. Курландер ме изпрати.
Бях навън по време на вечерния час.
Нещо друго?
Моля за справедливо наказание.
Име?
Хайм...
Якоб Хайм.
Знаеш ли параграф 7 от уличния правилник?
Разбира се.
Всеки навън след 8...
...ще бъде застрелян.
Благодаря.
Далеч ли живееш? - На 10 минути път.
Върви си!
Хайде, върви си удома.
"Храбри Немски бойци успяха..."
...успяха..."
Значи успяхте...
По-бързо, Руснаци!
Идвайте по-бързо!
Стига си блеял. Ще паднем.
Онзи вагон...
Кой?
Открития на последния коловоз.
Е, и...
Има картофи.
И какво от това?
Пълен е с картофи.
И какво значение има? С риба ли искаш да е пълен?
Или печено патешко?
Ще се пробвам.
Ти си луд.
Ако те видят?
По-добре да ме застрелят отколкото да умра от глад.
Е, хубава работа.
Знаеш ли къде е Безаника? - Да.
Руснаците са близо до Безаника.
Говориш глупости.
Чуй ме...
Бях арестуван и отведен в полицията.
Чух го по радиото.
Съвсем случайно. Онзи се оказа свестен и ме пусна.
Знам че е трудно за вярване. Но нали съм жив.
Ще бъда честен с теб.
Имам радио.
Какво?
Стани.
Не казвай на никого.
О, Якоб...
Нещо ново?
Нещо ново има ли?
Защо ме питаш?
Якоб... стари приятели сме, нали?
И това какво общо има?
Директно към въпроса.
Вярно ли е това за Руснаците?
Кои руснаци?
Стари приятели сме, Якоб.
Целия свят знае за твоето радио.
Или си го купил на улицата?
Не се бой да кажеш на най-добрия си приятел.
Целия свят знае?
Не целия. Само част.
Чух че се спомена.
Слуховете са верни.
Значи са на 20 км от Безаника?
Да.
Нито дума.
Познаваш ме.
Това ме тревожи.
Руснаците!
Това е досадно.
Отнема ти векове да се раздвижиш.
Искаш да спечелиш като ми даваш зор, или като играеш по-добре?
Ти печелиш.
С мислене.
Всяка игра трае поне 2 часа.
По-добре отколкото да загубиш за 5 минути.
Така ще загубиш.
Грешка.
И какво да правя?
Нищо.
Още една?
Добър вечер. - Добър вечер.
На Дама ли играете?
Кой бие? - Познай.
Играе по-бързо отколкото мисли. Да си забелязал?
Чу ли последните новини?
Значи знаете?
Разбрах днес на работа.
Не изглеждате щастливи.
А трябва ли?
Има ли за какво да празнуваме, синко?
По принцип, щяхме да празнуваме.
Горят новородените с родителите... Колко лошо.
Трудно ще се отгледа новородено.
Бебе?
Не си ли чул?
Едно момиче в блок 2 е родила.
Родила е близнаци снощи.
Но едното е умряло няколко часа след раждането.
Когато всичко свърши
ще го кръстят Абрахам.
Когато всичко свърши...
...бебето ще е мъртво. Също и родителите.
Когато и ние се свършим... край.
Предпочитам Давид.
Малкия Давид...
Така се казваше синът на Анет.
Абрахам звучи като стар човек.
Името на детето е важно.
Г-н Франкфуртер...
Исках само да кажа...
В смисъл... Нали знаете...
Всички сме тук...
Исках да ви попитам и жена ви, разбира се...
Кажи. Все едно се молиш за ръката ми?
Моля ви за ръката на Роза.
Мария Роза? Боже! Сега ли е времето за тези планове?
Ние сме в гето!
Момчето е лудо.
Кажи нещо!
Какви перспективи имаш?
Роза ни е единствена дъщеря.
С какво можеш да я заслужиш?
Да попитам ли Равинът дали ще хареса сватба?
По-добре помисли къде да се скриеш когато дойдат за теб.
Просто ме чуй!
Корабът потъва в океана, няма помощ наоколо.
А нашия прави планове за вечерта?
Руснаците са покрай Безаника!
Казваш че няма помощ наоколо!
Кой ти каза?
Хайм.
Якоб? - Да.
А на него кой му каза?
Казвай!
Обещах да не казвам.
Той има радио.
Да отидем в твоята стая.
Феликс...
Безаника не е далеч.
Представи си че е истина.
Невероятно. Представи си!
Скоро ще свърши.
Ще участваш на сцената отново.
Ще те чакам всяка вечер...
при задната врата.
Представи си!
За какво са ти ключовете от мазето?
Защо сме тук?
Якоб е глупак. - Защо?
Защо?
Той чу новините. Негова си работа.
Трябваше да е доволен и да си мълчи.
Не е ли добре че знаем?
Разбира се.
Днес знаеш ти.
Утре съседите... Скоро ще е актуално из улиците.
Тогава и Гестапо ще разберат.
Ние не сме им нужни за да открият Руснаците.
Разбира се че не.
Но проклетото Гестапо ще разбере
Че има радио тук.
Ще обърнат всичко наопъки докато не намерят радиото.
И няма да видят мира докато не го намерят.
И къде ще то намерят?
Още държиш радиото тук?
Защо не ми каза?
Беше ме страх.
Стига за това!
Ти ли си чул за Руснаците?
Никога не съм слушал.
Беше ме страх.
Миша!
Какво?
Нашите ще живеят с нас.
Няма да стане.
Какво им е?
Ще го събудиш!
Направо си е глух! - Тихо!
Файнголд!
Какво има?
Трябва да говоря с теб.
По никое време? - Да.
Запознах се е едно момиче до помпата.
Казва се Роза.
Е, и?
Не си виждал толкова красиво момиче.
Да я опиша ли? - Не.
Много бих искал да е тук с мен.
Понякога...
Нямам нищо против.
Не е там работата.
Тя трябва да реши.
Тя не знае че деля стаята си с теб.
Стаята е моя!
Както и да е.
Как може да се разберем?
Ти луд ли си?
Да излизам вечер? Забрави ли правилата?
Не съм.
Може да разделим стаята.
Да опънем перде...
Иди се опъни на бесило...
Няма да е достатъчно. - Тогава направи стена.
Ще кажа че си глух.
Говори каквото искаш!
Значи ще се правиш?
Да, ако ме оставиш да спя.
Благодаря.
Защо не харесваш нашите?
Късно е! - Кажи ми.
Харесвам ги. Но няма да живеят с нас.
Дай ми да спя.
Мама може да гледа децата.
Ще ги развали.
Аз не мога да готвя.
Купи книга.
Трябва ни къща с 5 спални...
За теб, за мен, и за нашите.
И детска стая...
Вече от доста време нямаме.
Ще спим в моята стая и ще имаме стая за гости.
Не искам да имаме много гости.
Предпочитам да съм само с теб.
Кухнята е мое владение.
Искам лъскави плочки в кухнята
и рафтче за солниците.
Има много преправки.
Например шафрон...
Знаеш ли за какво е?
Оцветява торти и спагети.
Защо си се надул
откакто ми каза за радиото?
Трябва да си доволен като мен.
Е...
трябва ли?
Не можеш ли да работиш с някой друг?
Какво ти има?
Остави ме на мира?
Не си ми много приятен в момента.
Постоянно дрънкаш.
Направи ми една услуа. Работи с него днес.
Добре.
Качвай се. - Хайде де.
Аз бях горе вчера. Ти си наред.
Какво му е на Якоб? - Незнам.
Виновно подсъзнание?
Леко...
Да знаеш за лек срещу косопад?
Защо питаш?
Губя коса. Няма ли лек?
Не.
В бръснарницата ти ползваше
някаква зелена течност.
Може просто да съм ползвал вода от чешмата.
Сега ми кажи нещо ново!
Няма какво.
Нищо ново докато се води война?
Цял ден и цяла нощ без новини?
Остави ме на мира.
Руснаците са покрай Безаника.
Сигурен ли си че не са по-близо вече?
Поне малко за 24 часа?
Чух за 3 километра по новините снощи.
Не си много развълнуван.
Какво са 3 километра?
Може да не е много за теб.
Но 3 километра са си 3 километра.
Поне напредват.
По-добре напред отколкото назад.
С 5 километра по-близо са.
Доста по-добре съм днес.
Треска?
Не много. Ако ми работи термометъра...
Благодаря.
Утре ще стана, все пак.
Не можем да сме сигурни.
Вижда ли професора? - Не.
Искаш ли?
Не благодаря.
Преял съм.
Как е на работа?
Добре. Благодаря че попита.
Вози ли се на локомотив днес?
Какъв локомотив?
Забрави ли?
Отиде до Рудпол с него.
Разбира се...
Локомотива не работи от няколко дена.
Жалко.
Миша не е идвал от векове.
Зает е, но много те обича.
Предай му поздрави.
Добър вечер.
Добър вечер, Професоре.
По-добре ли си малката? - Да, доста по-добре.
Добре.
Свали си роклята.
Сега мога да ви кажа истината.
Малката беше много болна.
Но на добрите малки момичета
им се помага в такива ситуации.
Много по-добре.
Вдишай.
Задръж дъх.
Какво е това? Чух свирене.
Това беше чичо Якоб.
Защо е толкова весел?
Защото съм по-добре.
Отивам.
Лягай да спиш. Късно е.
Какво има, братко?
Страх ме е. Много ме е страх.
Това радио може да е много лошо за всички ни.
Знаеш ги тези прасета.
Стига за днес.
Може да се страхуваш в леглото.
Мили Боже.
Защити ни от тази голяма беда.
Не позволявай да се случи нещо.
Защити ни толкова време.
Не давай на Немците да намерят радиото.
Ослепи шпионите.
Само ти знаеш колко много шпиони има тук.
Заблуди ги.
Нека Руснаците дойдат скоро.
Унищожи радиото преди то да унищожи нас.
Ти знаеш колко жестоки могат да са мъчителите.
Не се предавай.
Всички радиа искат ток.
Поздравления.
Благодаря ти, мили Боже.
Мърдо решение.
Доста връзки имаш.
Как мислиш?
Колко ли ще трае това прекъсване?
Надявам се, 20 години.
Защо казваш нещо толкова лошо?
Не можеш да познаеш.
Понякога си много свадлив. Винаги си бил отрицателен.
Преди влизах в кафенето ти и те питах как е бизнеса.
Винаги даваше гаден отговор.
Сам виж, все казваше.
Цялото заведение беше празно.
Все пак...
така не се говори със стар приятел.
Слушайте.
Имаме идея...
Там е работата...
Ако не можем да върнем тока към радиото
ще донесем радиото към тока.
Ковалски разполага с ток.
Искат да ме убият.
Какво мислиш?
Чу ли какво искат?
От мен?
Какво точно искате от мен?
Нямаме ток на нашата улица.
Ще ти донесем радиото.
На мен? - Да.
Радиото?
Жестоко.
Какво мислиш?
Трябва да го премислим.
Голям риск поемам!
Да донесат радиото при мен!
Кой въобще ще го пренесе?
Да го направим през деня?
Или през нощта? След вечерния час?
Хайде да се помолим.
Всички стражи ще спят.
Няма да имат нищо против че го местим.
По дяволите, прав е.
Откачена идея!
Не искам да те притеснявам.
Искам да ти покажа нещо.
Какво?
Отключи вратата.
Влез.
Молех се.
Молех се на Бог
да сме информирани за нещата.
Не само сега.
И какво прави Бог със своята мъдрост?
Не искам да те задържам. Имаш си работа.
Ще ни заменят ли за откуп?
Преговарят дори в момента.
Какви са шансовете?
Всичко е въпрос на пари.
Никога не излизай сама.
Искам да знам кой живее там.
В онзи замък.
От тук е по-пряко.
Продължавай.
Еврейско "състояние" ли ще има?
Кой го каза?
Ние задаваме въпросите.
Вярно е.
Тези неща отнемат време.
Сега ако обичате ме пуснете.
Добър ден.
Кажете ми...
Да сте чули нещо от Киепура?
Кой Киепура?
Певецът... Чух че е в Америка.
Как е той там? Добре ли е?
Чух че добре е започнал.
Радвам се да го чуя.
Пак заповядайте, Г-н Хоровиц.
Колко страници за един вестник? Трябва да има поне 4.
Къса ги поне 3 пъти...
Но вече не. Само това му е нужно.
Да видим сега... Значи всяка страница е равна на
...8 парчета хартия.
Значи общо 32...
На един човек не му трябват толкова.
Какво мъмриш?
Мъмря?
Мозъчна аритметика. Какво си намислил?
Нищо.
Продължете без мен.
Защо?
Ще ползвам Немския кенеф.
Ти луд ли си?
- Иди до оградата през почивката. - Не.
О, не...
Побързай друже, напънало ме е.
Мароцке пак го освободиха. Сигурно познава висши личности.
Винаги него пускат.
Ние сме заседнали тук с тия евреи.
Какво правите? Идиоти!
Да не сте на почивка?
Благодаря ти.
Направи го нарочно.
Хубаво ли се изсра?
Виж ми лицето! Хубава картинка...
Ти си виновен!
Надявам се че си се изсрал добре.
Кълна ти се...
За последен път ти вадя кожата от огъня.
Немците търпят много поражения.
Страхотно радио!
Само спорт и инциденти.
За тия боклуци нарязаха лицето на Ковалски.
Кой е?
Лина.
Забрави ли ме днес?
Не...
Планирах да дойда по-късно след като свърша някои неща.
Какви неща?
Не се тревожи.
Яла ли си?
Това което ми донесе.
Уморена съм. Ще почистя утре.
Професора каза че трябва да си почиваш.
Чу ли новините?
Кои новини?
Казват че Руснаците ще дойдат скоро.
Нима?
Кой го е казал?
Г-жа Зоненшайн, Г-жа Лондон...
Всички казват така...
Не си ли знаел?
Не... Чух само приказки. Но нищо сигурно.
Това са само слухове.
Как ще бъде когато пристигнат?
От къде да знам?
По-добре или по-зле?
По-добре, разбира се.
Какво ще се оправи?
Няма да се налага да носиш звезда.
Ще носиш каквото искаш.
Никой не пита за звездата.
Това ли е?
Ще има повече за ядене.
Колкото искам?
Колкото искаш.
Масата ще е пълна с храна.
Ще ядеш каквото искаш Останалото е лесно.
Ще бъде за следващото ядене.
Лъжеш.
Истината е.
Ще носиш хубави дрехи. Ще ги купим от магазина.
Каква храна ще ядем?
Всякаква...
Пай, хляб, масло.
Яйца, гефилте риба... какво си поискаш.
Ще правиш ли ябълкови мекици пак?
И още как. - В кафенето?
Точно така.
Помниш ли обещанието си?
Мога да помагам в кафенето.
Помня.
Ти ще правиш мекиците в кухнята
и аз ще сервирам.
През лятото, сладолед...
Точно така.
Мама и татко ще бъдат ли там?
Незнам.
Трябва да ги намерим.
Ами училище?
Трябва да ходиш.
Ами кафенето?
Училището е по-важно.
Не искаш ли да ходиш?
Училището е невероятно. Тъпи деца влизат
и умните излизат.
Ако мислиш че те мисля за тъпа...
Стой тук докато не ти кажа да излезеш.
Аз съм, пак да ти досаждам.
Няма ли да затвориш вратата?
Само минавам. Нищо особено...
Храня се вкъщи.
И се сещам за теб.
Ще се радва да ме види, си мисля.
Винаги се срещахме след работа.
Беше обичайно.
Трябва пак да се върнем към нормалното.
Толкова си любезен.
Освен това исках още новини.
Немските загуби са добри новини.
Друго ме интересува повече.
Кажи ми за тях.
Остави ме.
Ако има новини ще те иформирам.
Не можеш ли да ме оставиш на мира в моята стая?
Всеки път когато питам за новини винаги ми се ядосваш.
Не ми казваш ако не те питам.
Каква е причината?
Чудя се.
Представи си че аз имах радио
и ти трябва да ме питаш за новини.
Ти луд ли си?
Пред детето!
Иди горе. Аз ще се кача после.
Излъга. Каза на всички.
Така.
Браво на теб.
Сега и тя знае както цялата улица.
Как да я видя като е скрита.
Окото ми е зле.
Изглежда много зле.
Мислиш ли за Чаим?
Трябва ли?
Какво става?
Какво стана с Руснаците?
Иска ми се да имах добри новини.
Отвърнали са? - Не чак толкова зле.
Хайде де!
Включих радиото както всеки път. Повъртях копчетата.
Нито звук...
Вчера работеше нормално. Днес умря.
Какво ще правим?
Кой разбира от радиа?
Постарай се няма значение че си адвокат.
Ръцете ми не са за това. - И моите.
Разбра ли че му се е счупило радиото?
Аз пръв разбрах.
Прости любопитството ми.
Какво ти говори сър Уинстън?
Кой?
Британския премиер Чърчил.
Радиото ми се скапа.
Как стана това?
Просто отказа.
От един ден на друг.
Махни се от там!
Вече ви беше казано.
Тъй вярно.
Разбрахте ли?
Извън границите ви е.
Какво има в тоя вагон?
От къде да знам?
На Шрам му се размина.
Казаха да стоим далеч от онзи вагон.
Чу ли? - Да.
Защо се е доближил? - Не знам.
Какво става?
Чух гласове във товарния вагон.
Гласове?
Казвам ти, човешки гласове.
Истината ли казва?
- Какво? - За гласовете.
Не питай подобни неща. Разбира се че е истина.
Кой е там?
Очевидно е, нали?
Виж.
Чувате ли ме?
Кой ти си?
От гетото.
Тихо бе, идиот!
Ще го видят.
Няма да отнеме дълго. Руснаците са доста близо.
От къде знаеш?
Имаме скрито радио.
Благодаря, братко.
Ей, там ли си...
Какво става?
Братко.
Трябва да продължим. - Да, прав си.
Как ми е името?
Името ми!
Какво правиш?
Стягам мястото.
Надявам се че не си свършила.
Какво правиш?
Просто подреждам.
Какво търсиш?
Защо лампата е тук?
Коя лампа?
Тази.
Друга има ли?
Какво има?
Нищо.
Къде е проблема?
Лампата ли е?
Досега виждала ли си?
Да обясня ли?
Това се нарича газова лампа.
Ползвахме тези преди да има ток.
Тук сипваме газта. Виждаш ли ваничката?
Това се нарича фитил.
Поема газта до върха.
Използваш това краче за да нагодиш дължината на пламъка.
Когато я запалиш
стаята става светла.
Можеш ли да я запалиш сега?
Нямам газ.
Знаеш ли какво мислех?
Какво?
Не се смей.
Няма разбира се.
Помислих я за радиото ти.
Ще ми го покажеш ли?
Казах не 100 пъти и край.
Идва.
Това е той. - Кой?
Запознай се с Йосиф Найдорф.
Аз съм Якоб Хайм. - Знам.
Къде работиш?
Във Фабриката.
Това е другия път.
Те започват по-късно от нас.
Има време да убива и значи ще ходи част от пътя с нас.
Кажи му защо си тук.
Аз съм радио техник.
Това е хубава професия.
Умее да поправя радиа.
Би трябвало. Това му е работата? - Ако е изгоряла клапа
няма какво да направя.
Нямам части.
Ще го видиш.
Няма защо. Радиото пак работи.
Благодаря все пак.
Кой го е оправил?
Работи. Доволен ли си?
Радиото не се е оправило само.
Беше само откачена жичка. Закачих я.
Може ли да си ходя? - Да.
Приятен човек. - Кога?
Снощи.
Има ли новини?
Тръгнали са към При.
Руснаците? - Не, Турците!
Якоб...
Исках да говоря с теб. Трябва да планираме някои неща.
Какво имаш предвид?
Бизнес. - Защо?
Аз съм бизнесмен.
Ти си бръснар.
Трябва да започнем да планираме какво да правим за напред.
Има време.
Това е между мен и теб.
Имам скрити пари.
Не е много.
Но искам да ги вложа разумно.
Чух че има парични програми.
И имат ли някакви предложения?
Поне някакви намеци?
Наистина ли мислиш че ще те съветват по радиото
как да инвестираш пари след войната?
Моля те като приятел.
В какво би вложил?
Ами, в някакъв лукс.
Бяха луди по тях след края на предишната война.
Давид е построил къща с печелбите от Шнапса който е продал.
Точно така. Мислиш ли че ще имаме картофи
за да правим Шнапс?
Едва ли.
Всичко ще е изкъсо.
Трябва ти добър инстинкт.
Седни тук.
Въобще не мърдай. Чуваш ли?
Радиото е зад стената.
Ще го пусна след минута. Само двамата ще слушаме.
Ако се поместиш ще угасне.
Може ли да го видя?
Разбира се че не.
Децата не трябва да слушат. Забранено е.
Ти си изключение.
Става ли?
Какво ще слушаме?
Почакай и слушай.
Първо трябва да го включа.
Готова?
Добър вечер, слушатели.
Сега ще чуете предаване със Британския Премиер,
Сър Уинстън Чърчил. Добър вечер, Сър Уинстън.
Добър вечер, слушатели.
Моля кажете ни
как оценявате сегашната ситуация.
Това...
не е трудно за обяснение.
Доста съм уверен.
Че тази каша скоро ще свърши.
Това е невероятно.
Ами района около Безаника?
На здраве, г-н Премиер.
Благодаря.
Да отговоря на вашия въпрос...
Засега изглежда много зле за Немците.
Руснаците бият, без ръце.
Вече са превзели Безаника.
Сега са на път към При.
Слушателите ни ще са доволни
стига да не са Немци.
Благодаря ви че бяхте с нас.
За мен бе удоволствие.
Чухте интервю
със Британския Премиер. Дочуване.
Хареса ли ти?
Да. Нали не е свършило?
Какво имаш предвид?
Искам да чуя още.
Моля те.
Моля те...
Сега за всички деца
Чичо Боб ще разкаже приказката за болната принцеса.
Знаеш ли я?
Не. Как така той разказва приказка?
А защо не? Почакай и чуй.
Нали каза че децата не трябва да слушат радио.
Приказките са за деца.
Забранено е за децата които живеят по гетата.
Децата отвън могат да слушат.
Радиата са навсякъде.
Кога ще започне?
Приказката за болната принцеса.
Имало едно време, един крал имал дъщеря.
Той много я обичал.
Обожавал своята малка принцеса.
Един ден тя се разболяла.
Кралят я попитам какво има. Тя отговорила:
Трябва ми облак за да се оправя.
Можете да си представите колко трудно е
да се хване истински облак летящ в небето. Дори за крал.
Цял ден бил разтревожен.
Тази вечер краля събрал всичките си мъдреци...
в палата.
Било тихо.
Кралят казал:
Който хване облак
за моята една и единствена дъщеря
ще получи толкова злато и сребро, колкото може да носи.
Когато мъдреците чули това започнали да седят и да мислят
и да се чудят...
Те всички искали за заслужат богатството.
Но никой от тях не успял да хване облак.
Принцесата толкова отслабнала.
Спряла тотално да яде.
Дори и филии с масло.
Един ден градинарят дошъл да я види.
Понеже не я беше виждал наоколо.
Тя му казала че е много болна
и й трябва облак
за да се оправи.
Младият градинар помислил малко
и весело казал:
Лесно!
Какво имаш предвид,
попитала принцесата. Как може да е лесно?
Всички мъдреци са отчаяни.
Сега ти казваш че е лесно.
Лесно е, казал той.
Просто ми кажи от какво са направени облаците.
Принцесата почти се засмяла. Но била твърде слаба за това.
Всяко дете на света знае...
че са направени от памук.
Памук?
Колко е голям един облак тогава?
Той нищо не знае, помислила тя.
Само трябва да погледнеш в небето!
Облака е голям колкото възглавница.
Младия градинар погледнал към небето.
Големи са колкото възглавницата ти.
Побягна бързо
и донесе облак на принцесата.
Беше точно като възглавницата й.
Само да й видиш изражението!
Файнголд го няма от 4 дена вече.
Помислих че посещава приятели.
Заприказва се и остана след вечерния час.
И вече 4 дена.
Как може да говори с приятели?
Глухите също комуникират.
Имат език за глухо-неми.
Дори не го познаваше.
Няма как да му помогнем. - Вярно е...
Не...
Направи нещо...
Какво да направя?
Върни стаята както беше.
Защо?
Върни гардероба.
Но него го няма.
Направи го.
Първо ми обясни.
Така ми харесваше.
Чуй ме.
Знам че ти е мъчно за него.
Ти не го познаваше. Познаваше само хъркането му.
Всеки ден изчезват хора от гетото.
Не може да се косим за всички.
Ти си груб и безгрижен.
Ако не беше вечерния в 8 щеше сега да станеш и да си отидеш.
Правилно.
Няма чай?
Чуй ме, Якоб.
Трябва да говоря с теб.
Слушам...
Познаваш ли Аврон Минш?
Трябва ли?
Той е този
който посетих в твоето кафене преди 3 години.
Помниш ли?
Да.
Ти ми каза че ти е само познат.
Това беше тогава.
Днес ме помоли да му стана съпруга.
И какво му отговори?
Ти трябва да решиш.
Аз?
Стига шеги.
Аз съм на 36 години.
Иска да ме заведе в Америка.
Трябва ми време да помисля.
Рядък посетител.
Влез.
Седни.
Предполагам че се досещаш защо съм дошъл тази вечер.
Да не би Лина да се чувства по-зле?
Не. Не е това.
Дойдох да поговорим за твоето радио.
Защо? Още някой не прави разлика.
Моля?
Искаш да чуеш новините.
Ни най-малко! Тук съм да протестирам.
Посещението ми е доста късно.
Защо така?
Не мога да си представя
във какво се въвлече
когато започна да разнасяш новини из гетото.
Трудно ми е да се представя че не ти е ясно
за опасността в която намесваш всички нас.
Особено хората които живеят в тази къща.
Трябва ли да ти напомня
в какво състояние сме?
Въобще...
А може би трябва.
Промени си начините.
Как? - Задръж новините за себе си.
И после?
Виждал ли си им очите?
Колко отчаяно се молят за новини?
Знаеш колко много се нуждаят от добри новини?
А ти? - Представям си. Но...
Няма но!
Знам че няма да ускори Руското нашествие.
Не е особена помощ.
Но от друга гледна точка...
Откакто новините започнаха да се носят из гетото
не съм чувал за нови самоубийства
тук в гетото.
А ти?
Знам колко често си бил повикван.
Но повечето твърде късно.
Може би цялото нещо е
чиста случайност.
Може би не.
Как е името на краля?
Бенджамин.
Не е име за крал. Знаеш ли кой е Бенджамин?
Чичо ми в Тарнопол. Не е крал.
Чуй...
Принцесата се разболяла.
Извикали лекар но не успял да помогне.
Тя казала че й трябва памук за да оздравее.
Голям колкото възглавницата й.
От какво е била болна? - Нали чу.
Няма такава болест.
Може би...
Ако е било силна кашлица...
Знаеш ли какво е било всъщност?
Пръдня в главата! Да вървим.
Тя била много болна. И градинарят й помогнал.
И се оженили.
Тук ли работиш? - Да.
Роза тук ли е?
Ти Миша ли си? - Да. Тя там ли е?
Сега си отиде. Казаха че си отива удома.
Кога е отишла?
Преди около 10 минути.
Теб пуснаха ли те?
Не си отивай.
Защо? - Депортират района.
Странно че те виждам тук.
Какво правиш тук? - Ами ти?
Отивам си удома.
Днес бях само час на работа.
Пращат ни вкъщи рано.
Но не всички.
И ти ли не си на работа днес? - Да.
Наистина?
Да идем у нас.
Та защо си тук?
Да те взема от работа.
Реших че може да си свободна.
Тъкмо си тръгнала. Едно момиче ми каза.
Познава ме. - Лариса.
Защо не сме на работа?
И аз това се чудя.
Може би заради Руснаците...
Какво имаш предвид?
Може би Немците знаят че това е края.
Искат да изглеждат човечни.
За края. - Може би.
Коя улица?
Незнам.
Гладна ли си? - Не сега.
Ела.
Миша! Това е нашата улица.
Да вървим.
Пусни ме!
Пусни.
Стани.
Шията ти кърви.
Знаел си за това през цялото време.
Нямах време да предупредя родителите ти.
Видя ли ги?
Не ми позволи да ги видя.
Ще ги видиш отново.
Якоб каза...
Това са лъжи. Пълни глупости.
Сега ще живееш тук.
Чу ли за депортациите?
Не.
Как са нещата с Роза?
Успяваме да издърпаме.
Ами храна?
Справяме се, предполагам.
Не получава дажби.
Вече забелязахме.
Някой може ли да помогне?
Аз помагам на Лина.
Професора също.
Нещата изглеждат зле.
Чистят мястото.
Немците се панират.
Депортацията показва че Руснаците са близо.
Може би депортациите са добър знак.
Опитай се да кажеш това на Роза.
Чичо Якоб ли търсите? - Да.
Няма го.
Искате ли да го изчакате вътре? - Тук ли живееш?
Ти трябва да си Лина.
Кой ти каза? - Миша.
Знам коя си.
Коя?
Ти трябва да си Роза.
Точно така.
Била ли си тук преди? - Не.
Имаме много посетители.
Знаеш ли защо?
Не.
Искат да чуят новините.
За това ли си тук?
Не.
Но си чувала?
Какво?
Всичко ще се промени.
Виж това.
Виждала ли си това преди? - Да.
Какво е? - Лампа.
Защо се натъжи?
Нищо няма да се промени.
Не вярваш на чичо Якоб? - Не.
Лъже ли?
Истина е. Чух радиото сама.
Почти тук са.
Не разчитай. Руснаците са в При.
Не е вярно.
В Миеловорно са. На 120 км от тук.
Цялата фабрика знае.
Работя на товарната площадка.
Кой разбира новините пръв?
Всички новини от фабриката
идват от Якоб.
Има ли друго радио?
Не знам.
Новините се променят. Предават се от човек на човек.
Всеки си добавя детайли.
И се променят
докато станат различни.
Минали са Миеловорно.
Искаш ли да си идеш удома?
Не, остани.
Какво е станало?
Нищо.
Просто възрастта ми тежи.
Представи си, тези идиоти...
от фабриката - без да те засягал - казват?
че Руснаците са в Миеловорно.
Да си тръгвам ли?
Не издържам вече.
Никой не издържа.
Няма да е много дълго.
Какво има, Якоб?
Нямам никакво радио.
Не съм имал.
Незнам къде са Руснаците.
Може да дойдат утре.
Може би никога.
Може да са в При.
Или Киев...
или по-далече.
Може да са загубили войната.
Мога само да кажа със сигурност
че са се били в Безаника.
Нищо ли няма да кажеш?
А какво да кажа?
Разбирам те перфектно. Наистина.
Ако имах радио щях да си мълча.
Или щях да го изгоря. За това съм сигурен.
Да даваш новини на цяло гето.
Невъзможно за мен.
Ако разбирах някога някой,
сега разбирам теб.
Не ми ли вярваш?
Какво значение има
какво вярвам?
Не се бой. Няма да задавам вече въпроси.
Познавахте ли го?
Какво? - Познавахте ли го?
Ще ти направя оферта, Якоб.
Ще си сътрудничим безплатно.
Е?
Добре.
Защо се хилиш?
Сделката си е сделка?
И кое му е смешното?
Яде се по-често отколкото се подстригва.
Да...
Но се бръсна всеки ден.
Сделката си е сделка.
Как можа да постъпиш така?
Няма ли достатъчно убийци на света?
Защо избра мен от толкова хора на земята?
ВСИЧКИ ЕВРЕИ ДА СЕ СЪБЕРАТ
ДНЕС В 1500 ЧАСА
САМО 5 КГ БАГАЖ.
Кога?
Сам прочети.
Защо опаковаш?
За къде се стягаме?
Да си вървим.
Точно.
Значи си отиваме?
Да, отиваме си.
Къде?
Не съм много сигурен.
Далече или близо?
Доста далеч, предполагам.
Чак до Америка?
Не.
Китай?
Не.
Африка?
Да, почти до Африка.
Не си ли доволен?
Мразя да пътувам.
Ще бъде добре там.
Може ли да вземем лампата?
Не.
Моля те вземи лампата. Може да има газ там.
Няма място.
Събери си нещата.
Отиваме си... Отиваме си...
Какво? - Вдигни ме до прозореца.
Тежиш цял тон.
Дай ми я.
Помниш ли приказката?
Коя?
Болната принцеса.
Да.
Истина ли е?
Разбира се.
Момчетата казаха
че е смешна.
Кое й е смешното?
Да оздравяваш от памук.
Искала е памук колкото възглавницата й.
Искала е облак.
Тя си е мислела че облаците са направени от памук.
Не са ли направени от памук?